Subtitles by sub.Trader subscene.com
Vilken vacker dag, min lilla vän.
Gratulerar. Att bli min måltid är en stor ära för dig.
Jaså?
Så du är i farten igen? Du vägrar att lyssna, trots att jag varnat dig.
-Då tar vi det den hårda vägen. -Ta det lugnt, vän.
Låt oss prata som civiliserade djur.
-Ge mig de där aporna. De är mina. -Inte övertygad.
Vänta bara, muskelberg. Mitt minne räcker längre än min stjärt.
Och du kommer att få ångra dig...mycket snart.
Vad händer? Kom igen, vi har massor att göra!
Ja, älskling. Genast, älskling. Jag kommer strax.
Vi har lite kul med killarna här. Precis som förr i tiden.
Vad?
Pust! Jag är så glad att det var bara en dröm.
"I dag får ni se en raket skickas till månen"-
-"med skogens första rymdfarare haren Oscar." Va, Oscar?!
PANDA PÅ AVVÄGAR
Herr Mic-Mic? Herr Mic-Mic?
God morgon. Ska du se raketuppskjutningen?
Absolut inte. Och det borde inte du heller. Där finns inget att se.
Okej. Som du vill.
Jösses...!
Hej där, Mic-Mic. Kommer du och ser raketuppskjutningen?
Nej, Houston! Jag hinner inte med trams!
Det är inte trams. Din vän Oscar ska till månen.
-Oscar är inte min vän! -Okej, jag förstår. Inga fler frågor.
Så du kommer inte?
Nej!
Varför sa du inte det då? Varför skriker du så?
Kors. Ibland skulle du behöva lugna ner dig.
Vad i...?
Vem är där?
Jag är där.
Och var är "där"?
Jag trodde att jag var hemma där jag kan få vara ifred.
Ah, Mic-Mic. Det är du, va?
Jag hörde att de skjuter upp en raket till månen.
Jag ser ingenting-
-men kan du inte följa med och berätta allt som händer för mig?
Kom igen! Tror du verkligen att han ska flyga i raketen?
Paket? Nej, han flyger inte i paket. Han använder en raket.
Jag struntar i om han flyger i sin ficka! För jag ska inte dit!
Vad då för bit? Det blir ingen bit.
Jag pratar om din vän Oscar som ska till månen.
Oscar är inte min vän.
Han är inte det!
Jag behöver inga vänner. Fattar du, Stevie?
Jag fattar, jag fattar. Jag är glad att du kommer.
Jag går nu. Du får komma sen. Vi ses vid avskjutningsrampen.
Jag är på väg igen
Mina vänner. I dag är definitivt dagen.
Månen är inom räckhåll för oss. Det är ett litet steg för en hare...
...men ett jättekliv för hela djurriket. Har ni sett Mic-Mic?
-Han sa att han inte kommer. -Ja, ingen chans.
De som hatar hatar. Jag låter dem inte vinna.
Jag ska bevisa för honom. Jag menar dem. Jag menar alla!
Tändning! Tändsekvens igång!
Hoppsan! Jag glömde bränslet.
Det händer.
Kom igen!
Raketen har lyft!
-Houston, vi har ett problem. -Ja, det har vi absolut.
Sa du att du såg en orm titta ut?
Nej, nej, jag är säker på att Oscar flyger raketen själv.
-Hej då, Oscar. -Hej då, vän.
Lycklig resa!
Mina bin.
Oj!
Milda makter!
-Dags att sticka härifrån. -Sticka? Just nu?
-Ja! Och det nu! -Mina öron!
-Hur är vädret över Paris? -Blå himmel, men det blir lite regn.
-Du då? -Jag flyger till Indien.
Sluta babbla, pojkar. Håll kanalen öppen. Lycka till, allihop!
Kolla, killar, det är Karl!
-Otroligt att han fick jobb igen. -Ledningen måste vara helt desperat.
-Han är på prov tills vidare. -Vilket stackars djur levererar du?
-Han har en pandaunge. -Klanta inte till det, Karl.
Som när du levererade ett sebraföl till ett hästpar.
-Det var roligt! -Ge inte ungen till en björn, Karl.
Oroa er inte. - Det är okej, lilla unge. Allt är under kontroll.
Vänta. Jag är helt förvirrad.
Vilka skulle ha ungen? Pandor eller björnar?
Just det, nu minns jag! Så klart att det var björnar. Inget snack.
Två ord till dig, Oscar: långörad raketman.
-Jag förstår att du nog är arg. -Vem är arg? Är jag arg?
-Ja. -Nej. Inte alls, kompis.
Jag är rosenrasande!
Förlåt, men det är ditt eget fel.
Du ställde bikuporna i fel ordning. Och därför välte de.
Om de stått rätt hade inte ens ett dussin störtande kaniner vält dem.
Är du galen, rakethare? Varför säger du till alla att vi är vänner?
Vi är inte vänner. Du är en patetisk loser som alltid råkar i trubbel.
Inget bra kommer av ditt trams. Absolut inget!
Vad yrar du om? Du sa att raketen inte kunde flyga, men det gjorde den.
Din dumma raket flög så bra att min favoritbåt blev en schweizerost!
Alla mina bikupor är förstörda! Och du dödade nästan mig!
-Men det gjorde jag inte. Va? -Jaså?
Minns du när du fördömde floden och mitt hus dränktes?
Jag ville göra en sjö och odla öring.
Sen borrade du hål i min trädgård för att pumpa upp olja. Minns du?
Och upp sprutade det skållhett vatten!
Sen växte en vacker kokospalm upp i dess ställe.
Fast jag gillar inte ens kokosnötter.
Ursäkta, jag hörde dig inte. Kan du upprepa det du sa?
Ja, jag sa: stick!
Du har rätt, men det blir annorlunda nu. Jag har tänkt igenom allt.
Jag kan hjälpa dig om du vill. Skörda, få tillbaka bina.
-Glöm bina. Jag gör honungen själv. -Glöm det. Stick hem!
Mitt hus är typ sprängt i småbitar. Pulvriserat. Kan jag bo hos dig lite?
Det är därför du kallar dig min vän.
Nej, jag menade det inte så. Du och jag är perfekta partners.
En superhare som jag behöver alltid en superbjörn som du.
Vi blir som Batman och Robin, som d'Artagnan och de tre musketörerna.
Som Bonnie och Clyde, som, som...som Dolce & Gabbana.
Aldrig! Jag vill inte bli som Dolce & Gabbana med dig.
-De tre musketörerna då? -Glöm det!
Vi blir kändisar direkt. Vi får se oss omkring och ska skaka om världen.
-Nej! -Kom igen! Ge mig en chans.
En pandaunge? Mic-Mic, varför beställde du den?
Det gjorde jag inte.
Gör nåt, snälla! Jag står inte ut när ungar gråter! Det gör mig tokig!
Han är bara hungrig. Jag har hört att ungar gråter när de vill ha mat.
-Verkligen? Vad äter de då? -Alla ungar dricker mjölk.
-Är du säker? -Tror det.
-Men var får vi tag på mjölk? -Ehh... Nu vet jag!
Mic-Mic, ska vi inte behålla ungen? Han är så gullig.
-Du kan vara hans pappa och jag... -Stopp där!
Jag vill ha tillbaka mitt normala liv och det här är helt onormalt.
En pandaunge i mitt hus? Han måste till sina säkert oroliga föräldrar.
Vad ska vi göra?
Vi? Vem sa nåt om "vi"? Glöm det!
Det är en pandaunge. Pandor lever i bambuskogar långt söderut.
Det låter som en lång resa.
Men om vi seglar nedströms på floden så kan det gå.
På floden?
Du måste komma på ett sätt att få följa med, Oscar. Tänk, kom på nåt.
-Behöver du verkligen ingen hjälp? -Inte av dig.
-Jag kan bli din styrman. -Stick!
Vänta! Jag kan hjälpa med förnödenheterna.
Varför är den så tung?
Stick härifrån!
Ge inte upp, Oscar. Du måste bara tänka efter. Kom igen, kom igen...
Snälla Mic-Mic, du måste ta med mig! Vi är ju vänner, så du måste det!
Jag sa att jag inte tar med dig. Vi kommer inte långt med dig ombord.
Och vi är inte vänner, Oscar. Hej då och lycka till!
Okej, okej. Om det är så du vill ha det. Jag bara...
Och vet du vad, Oscar?
Bygg upp mina bikupor igen innan jag kommer hem!
Vilken clown!
Mic-Mic? Vill du verkligen lämna mig här helt ensam?
Snacka om paradis. Skönt att Oscar inte är här.
Deppa inte var lycklig
Vad är det där?
Det där var intressant.
Jag kan flyga!
Milda Matilda!
Då så, Oscar....!
Hej, Mic-Mic. Jag hade vägarna förbi och tänkte titta in på en kopp te.
-Nämen, hej - och hej då! -Eller jag kanske kan stanna lite?
Nej och aldrig! Ut nu!
Cha-cha-cha!
Okej, du får stanna, "cha-cha-cha". Gör lite nytta som omväxling.
-Du kommer inte ångra det. Jag... -Du! Knip ihop. Förstått?
Och du med!
Jösses. Korkad sång.
Jag minns det som vore det i går. Jag flög över Afrika med en andflock.
Vi var vid Kilimanjaro när plötsligt örnar anföll oss.
Vilken strid det var! Jag slogs som ett vilddjur och jag vann.
Tack vare mig var alla oskadda och anddrottningen gav mig sitt hjärta.
Varför skrattar ni? Det är sant!
Säg mig, Duke. Är du inte trött på dina lögner? Ingen tror dig längre.
Vet ni varför han har en så stor näbb?
För att han behöver plats nog för sin pladdrande tunga.
Vet ni varför han har ett så litet huvud?
Det är som gjort för hans pyttelilla hjärna!
Vad? Betyder det att min hjärna också är pytteliten?
Eller min?
Vi är smarta nog att veta när vi inte är välkomna.
Jag sticker, men då får ni aldrig uppleva fantasins sanna kraft!
Jag ska berätta för världen om mina äventyr!
Adjö och kom inte tillbaks, din överfjädrade lockfågel!
Ta det inte så hårt. De visste inte vem de hade äran att prata med.
Hela deras existensberättigande är att bli pekingankor!
Nämen, titta där. Vad har vi här?
Mitt herrskap, spänn fast er och fäll upp era säten.
Vi påbörjar inflygningen.
Okej, Oscar. Ratten är din. Och jag ska ta en skön tupplur.
Håll kursen och se till att ungen inte gråter. Förstått?
-Aj-aj, kapten! -Clown!
Det är ett internt skämt, vet du.
God dag, mina vänner. Låt mig få berätta en historia.
En gång var jag med i en kappsegling i Gibraltar sund.
-Ursäkta, en kappsegling var? -Seglar du utan teoretisk kunskap?
-Gibraltar sund är sundet mellan... -Vem är du exakt?
Jag ska presentera mig. Jag är pelikanen Duke-
-resenär, humanist och filantrop.
Adjö, humantrop! Kom inte tillbaks! Flyg lugnt, lycklig resa!
Jag hoppades få te med lite mjölk. I gengäld skulle jag berätta om...
-Vi serverar inte te på fredagar. -Är det fredag redan?
När jag jobbade i sultanens harem brukade vi varje fredag...
Bort från min flotte!
-Oscar! -Ett ögonblick.
En gång när jag var barnvakt åt Englands framtida drottning...
När var det nu? Om jag minns rätt... Ja, George V var kung då och...
-Ni är inte intresserade av det, va? -Jo, Duke.
Berätta allt om det. Berätta. Jag ska gärna lyssna på alla dina historier.
Jaså, verkligen?
En gång var jag på en mottagning hos farao Två-Tunga-Kom-Igen XV.
Jag vet inte varför han hette så. Han hade bara en tunga.
-Förresten, vart ska vi? -Vi tar pandan till hans föräldrar.
Åh, ett ädelt uppdrag. Jag känner mig hedrad.
Okej, Oscar, styr mot land. Det är dags att steka gåsen.
-Men jag är ingen gås. -Så synd. Jag är jättehungrig.
-Kolla på dig. Helt stel igen. -Vem där?
-Bra fråga. Vem tror du? -Ja du... Det vet jag inte.
Kom igen, tänk efter rejält.
Du vet det. För jag är du.
Va? Nej, jag är jag.
Just det, men jag är den bästa delen av dig.
-Den bästa? -Ja. Jag är din rädsla!
Jag kom hit för att berätta för dig att jag är stolt över dig.
Du är så rädd för allt runt dig att rädslan bokstavligen förlamar dig.
-Men jag vill inte vara rädd. -Men det borde du vara.
Den här skogen är värsta stället att vara på.
Den är full av rysliga fasor och dolda faror.
Hör du det är prasslet?
Eller det där gnisslet?
Vilda djur överallt.
Förlamad av rädsla, som jag sa.
Men jag är trött på att vara rädd. Jag är utstött från flocken.
Det är bra. De är dig inte värdiga. De dårarna låtsas vara modiga.
De deppar, för att vara modig är det jobbigaste som finns i världen.
Nej! Du finns inte. Du är bara ett fantasifoster, bara en hallucination.
-Hallucination? Rör mig om du vill. -Nej, jag är rädd för dig.
Just det. Det ska du vara. Duktig kille.
Försvinn! Ut ur mitt huvud! Lämna mig ifred!
Stick! Stick! Stick!
Tro mig, pojk, du blir inte av med mig så lätt!
Nej, du får dras med mig i evigheters evighet.
Oscar, lämna mig ifred.
Och sen frågade de mig: "Kyckling eller fisk?"
Och jag sa: "Jag äter inte fisk."
Alla sover.
-Mic-Mic? -Vad är det nu?
Jag har aldrig sagt det till nån, men mina riktiga föräldrar var björnar.
Pappa försvann på havet. Mamma skulle leta och kom aldrig hem.
-Jaså? -Jag uppfostrades av en harfamilj.
-Son, är det du? -Pappa?
-Min son! -Pappa!
-Min son. -Pappa.
-Du är inte arg för hålen i båten? -Nej, visst inte, det är bara en båt.
-Även om den sjunker på grund av mig? -Vem bryr sig? Du är min son.
Va? Sjunker vi?!
Vad är fel? Mic-Mic?
Inget är fel. Jag hade precis en fruktansvärd dröm.
-Nånting läskigt? -Du kommer inte tro på det.
Jag drömde att du, Oscar, var min son.
Jag med.
Kan du tänka dig? Det vore en mardröm.
Javisst. En hemsk dröm. Ingen kul dröm alls.
Okej, Duke. Din tur att hålla vakt.
Nåja.. Jag antar att jag också går till kojs.
Duke, kolla ungen. Om han gråter, dra en av dina oändliga historier.
Jag ska berätta om den gången-
-då Leonardo da Vinci bad mig posera för Mona Lisas porträtt.
Men han ångrade sig och bytte ut min fina näbb mot grannens fula fejs.
Du kan berätta om när du var på balen med Askungen och Snövit.
Kom bara ihåg att ditt jobb...
...är att hålla honom tyst.
Lämna mig ifred! Ut ur mitt huvud!
Du finns inte! Du är inte verklig! Ut ur mitt huvud!
Du är inte verklig! Du är inte verklig! Stick iväg!
-Och vem är du? -Jag? Jag är Janus.
Varför stelnade du till, Janus?
Jag...jag stelnar alltid till så här när jag är rädd.
-Vad är du rädd för då? -Allt. Och alla.
-Till och med oss? -Er med. Särskilt dig.
-Jaså? Till och med mig? -Ja, till och med dig. Lite grann.
Oscar!
-Duke! -Jag ska berätta en historia för er.
En gång tältade vi vid Limpopofloden-
-när en flock hungriga vargar anföll oss.
Herregud, ni kan inte föreställa er ylandet. Åh, ylandet!
Okej, dags att åka. Janus, du följer med oss.
-Jag? -Ja, du. Vad? Är du för rädd?
Jag är jätterädd. Men att stanna här...är ännu läskigare.
Då är det avgjort. Kom, alle man ombord!
Mina kära vänner, låt mig berätta en annan historia. Den här är bra.
Vi var här i krokarna, jag och min gode vän Tiger...
Alla vet att här inte finns tigrar. Du är en stor pratmakare, Duke.
Jag, pratmakare?
Jag svär! Det finns tigrar här.
Hej, lilla bi. Vill du bli min vän?
Jag är så rysligt ensam. Jag har ingen att prata med.
Vi kan prata om vädret eller sport, om du vill. Eller kanske rentav...
Jag har en idé. Vi kan skriva en dikt tillsammans.
Ett bi eller inte ett bi, det är frågan.
Ska jag stanna och dricka vatten ur en pöl eller rusa åstad?
Vem vet? Vem kan säga mig?
Föddes jag för att tappert segra över dem som en modig superhjälte?
Är det nåt fel på mig? Varför vill ingen prata med mig?
Alla utom jag har vänner.
Jag har en ny historia att berätta.
Jag seglade ner på Zambezifloden och hamnade plötsligt i tjock dimma.
Vänta, Duke. Vad är det för ljud? Jag tyckte att jag hörde nåt.
Ljud? Det var inte jag. Åh, titta!
Påminn mig, Duke. Vad exakt sa du om dimman?
Jaha. Just det, vi var inne i dimman...
Där! Se upp!
Duke, ta ungen och flyg iväg!
Aj-aj, kapten! Jag lyfter nu! Men ni då?
-Tänk inte på oss! Vi är förlorade! -Ja, vi är förlorade.
Kanske inte. Jag ser en strand föröver! Ni kan försöka gå in dit!
-Oscar! -Varför alltid jag?
Styr flotten mot stranden, så ror jag!
Oscar!
Vi kan inte segla längre. För mycket klippor.
Jag skulle inte ha tagit ombord dig. En hare ombord betyder alltid otur.
-Är jag otur? Du styrde flotten! -Så det här är mitt fel nu?
-Det är inte mitt! -Tycker alla det?
Men vi...
Superduper! Jag behöver inte er mer. Ni kan alla sticka hem nu.
Hoppas ni inte far vilse, för ni kan inte skylla på mig.
Oscar, dansa nu!
Okej då. Duke.
Janus!
Nåja, visst. Jag sköter det själv.
Okej, okej. Sch. Tyst. Jag ska berätta en historia för dig.
Jag beslutade att besöka en vän som också råkar vara ett bi.
Då dök en grävling upp och han sa: "Din bivän är inte ens ett bi."
"Hon är faktiskt en geting." Vad tycker du om det?
Hejsan, mina kära vänner.
Vem är du? Ett jättebi? Stick!
Jag drömde om att segla iväg. Jag hittade den perfekta vägen.
Men vart är jag på väg? Under den mörka himlen väntar ingen på mig.
Jag kan höra en unge gråta. Kanske gråter den...för mig.
-Har du ett namn, Shakespeare? -William. Nej, jag menar Amur!
God dag, Amur. Jag ska hitta pandaungens föräldrar. Ska du med?
-Ja. Jag har äntligen hittat en vän. -Inte nu igen! Vad har jag gjort dig?
-Du räddade mig från mig själv. -Lägg av, Lord Byron. Vi ska söderut.
Nå? Vad väntar ni på? Kom nu!
Här är den, mina vänner. Den stora kinesiska muren.
Den är fem meter bred och hela nio meter hög, mina vänner.
-Och man kan se den från rymden. -Duke, hur vet du allt detta?
Hur? Jag var förste ålderman hos den kinesiska kejsaren under Ming...
Då vet du bästa vägen för oss för att komma till murens andra sida.
Vi fåglar flyger i regel bara över hinder. Så här.
Tack, Duke. Det hjälpte verkligen... Men vänta, jag kan kasta över er.
Skojar du? Vi bryter nacken.
-På cirkusen... -Lysande, som på cirkus!
Så där!
-Vänta. Vem kastar dig över muren? -Det har du rätt i, Homeros.
Låt mig berätta klart. På cirkusen, i ett världskänt pelikangymnast-team-
-använde vi en katapult för att hoppa över varandra. Ta-daah!
En katapult?
Oroa dig inte. Du klarar det nästa gång.
Ja. Jag är inte orolig alls.
Släpp inte! Styr med dina vingar! Använd dina vingar!
Okej...
-Duke, inte så fort nu då! -På väg ner!
Använd vingarna för att bromsa! Annars måste vi börja om!
-Nu släpper du stenen! -Jag försöker!
Du landade som en fjäder, Mic-Mic.
Jag tycker att vi rastar nu.
Titta, allihop. Vår unge har blivit stor.
Vart ska han? Han måste ha känt nåt.
Lillkillen känner att han äntligen är hemma.
Ni är alla så känsliga.
Så det är så här min historia slutar.
-Hörni, vi måste dela upp oss nu! -Höger! Vänster! Höger!
-Allihopa, stilla. -Jag är redan stilla, chefen.
Vilket farligt ställe!
Nu hittar vi en plats att slå läger.
Oscar, du håller utkik. Kolla ungen utifall han rymmer.
Blinka lilla stjärna där
hur jag undrar vad du är
lilla panda somna nu
till ditt drömland far du nu
Pappa.
Jag pappa?
Så här dags i morgon är du äntligen hemma hos dina riktiga föräldrar.
Jag kan inte fatta vilken tur jag har.
Det är min chans att hämnas perfekt på muskelknutten. Vänta bara, björn.
Hejsan där, lilla unge.
-Mic-Mic, vad skriker du för? -Vad menar du?
Jag trodde att vi var... Att vi håller på att sjunka.
Varför sjunka? Vad yrar du om? Vi är i öknen.
Vad? I en öken?
Dessutom är vi osänkbara, du och jag. Jag menar, jag är ju din son.
-Är du min son? -Klart jag är. Hur kunde du glömma?
-Och vi med. -Och ni?
-Tydligen. -Hur kunde du glömma, Mic-Mic?
Hur kunde du glömma?
Vänta. Ni med? Houston?
-Klart jag är. Hur kunde du glömma? -Hur kunde du glömma?
Pappa!
Pappa! Pappa! Pappa!
Det är den där mardrömmen igen som vi båda drömmer.
-Pappa! -Oscar!
Oscar! Var är ungen?
Jag är strax tillbaka. - Ungen!
Ungen! Ungen!
Var är du?
Ungen!
-Ungen... -Du borde försvinna, inte ungen!
Du skulle ju passa honom!
Allt är elefanternas fel. Utan dem...
Elefanterna?!
Det är ditt fel. Du borde ha vetat att Oscar inte kan anförtros en unge.
Mitt fel? Och var var du?
Du skulle vakta Oscar som vaktade barnet, men du sov som en stock.
Vet du vilka som sover som stockar? Lata thanksgiving-kalkoner!
Ursäkta? Kallar du mig för kalkon?
Nu är jag arg. Nu är jag jättearg.
Sist jag var så här arg, så...
Jag minns inte en enda historia. Så arg är jag.
Snälla ni, bråka inte, mina vänner. Hur ska det hjälpa pandaungen?
Se vem som spinner nu. Vår lille poet.
Jag har fått nog av er alla! Så det så! Jag sticker! Ciao!
Vem tror han att han är? Sticker han? Jag sticker också.
Ni behöver inte hålla på så där.
Så synd. Ni var en jättebra publik för mina historier. Ibland.
-Vad ska vi göra nu då? -Jag sticker nog hem. Du då?
Jag? Jag bara sitter här - skräckslagen.
Jag är trött på att vara rädd! Jag klarar det inte längre!
Få se... Vem skulle lämna ett så långt och brett spår?
En krokodil? En krokodil...!
Nej, då hade det funnits fotspår. Vem kan det annars vara?
Kanske en orm?
Då måste det vara en stor orm. En väldigt stor orm.
-Nu är det läskigt på riktigt. -Du har helt rätt.
Det är fasansfullt. Vem som helst hade varit livrädd.
Vad kan lämna ett sånt här spår?
Säkert nåt som kan svälja dig på ett ögonblick.
-Men jag måste försöka rädda ungen. -Måste du?
Varför skulle du göra det? Låt de andra sköta smutsgörat.
Förresten, vart tog dina så kallade vänner vägen? Det är ingen här.
Det gick ju bra... Så mycket för att återförena en familj och bli hjälte.
Mitt liv i ett nötskal. Jag försökte göra rätt, men det gick ändå snett.
Vad är det för fel på mig? Än finns det hopp. Jag måste gå tillbaka.
Jag ska hitta pandaungen och få hem honom till hans familj!
Varför är det alltid mitt fel? Visst, skyll allt på Oscar.
Utdöda dinosaurier? Oscars fel. Istiden då? Jag så klart. Vem annars?
Global uppvärmning? Det var också jag.
Kom igen, skyll allt på mig. Allt är mitt fel!
Fast...den här gången är det verkligen mitt fel.
Ungen älskade mig och litade på mig.
Och vad gjorde jag? Vad är jag för slags hare?
Det var jag som slarvade bort honom, så det är jag som ska hitta honom.
Duke, vad i all världen har hänt dig? Jag känner inte igen dig.
Vill du fly och gömma dig för faran? Vill du sitta där i ditt varma bo?
-Nej, så klart. Men alla stack. -Än sen?
Nej, jag är ingen pelikan, jag är en åsna. Jag ska rädda ungen.
Det ska jag. Och det blir min bästa historia nånsin!
Jaha, är du stolt nu då, Tiger? Du förlorade ungen och dina vänner.
Du är en riktig legend, du är en äkta hjälte. Nej, det här duger inte.
Den lilla pandan räknar med dig och du ska rädda honom oavsett vad.
Okej. Försök inte leka hjälte. Du uppnår inte mycket helt själv.
Stick hem nu med svansen mellan benen.
Jag är förvånad över att du har kommit ända hit.
Tror du att du är speciell för att du har hittat ett spår?
Vem tror du att du är? En spårhund?
Vi sticker hem, så vi kan leva tryggt som de gedigna ynkryggar vi är.
Du finns inte. Du är inte verklig. Försvinn och lämna mig ifred!
Försvinn! Lämna mig ifred! Nej, nej, nej!
-Vem slåss du med, Janus? -Ehh. Ingen. Jag tränar bara.
Och vad exakt tränar du till?
Vänta, Mic-Mic. Lyssna, hörni. Jag vill berätta för er.
Jag... Allt är mitt fel.
-Vad mer är nytt? -Mina kära vänner, bråka inte.
Upprördhet löser inget. Vi måste samarbeta om vi ska rädda ungen.
Vi behöver en plan. Har jag berättat historien om slaget vid Trafalgar?
Vad? Jag är inte bra på charader. Vad säger ni?
En igelkott sträckte sig och hoppade i havet?
Knöt de en sjömansknop på ett rep?
Solen är äntligen uppe och vågorna är borta?
De försökte säga att ungen togs av en jättestor, jättelång orm.
-Ja, en jättestor orm. Enorm. -Vad då, en stor orm? En pyton?
Har ni nån aning om vart han kan ha tagit ungen?
Följ dem!
Du behöver inte gråta. Du smakar inte lika gott om du gråter för mycket.
Förstör inte köttet.
Stackars liten är hungrig. Oroa dig inte, maten är strax klar.
Och du har äran att vara huvudrätten.
Det låter som om vi har sällskap.
Stanna här och våga inte försöka rymma, lilla vän.
Duke, är det sant att en fotlös gul daggmask bor här?
Ja, just det. Han kallas också fläckgrodan.
Är han verkligen så dum som de säger att han är?
Ja. Om det fanns ett OS för idioter skulle han ta guld i alla grenar!
Tycker ni att det är roligt? Men då så...
Hejsan.
Det är dags!
Stick före ni. Jag springer ikapp er snart.
Titta nu noga på mig. Lyssna på mig väldigt noga.
Från och med nu är jag er herre.
Ni ska lyda mig och göra exakt som jag säger.
Sluta med dina trolleritrick nu, för ingen köper det. Hypnotisera den här!
Vad är fel, farbror tuffing? Har du ont i handen?
Oroa dig inte, det slutar göra ont.
Hördu! Din långrandiga varmkorv! Släpp min vän nu!
Nåja, du bad om det, långöra.
Se vem det är. En randig kattunge. Vänta du. Jag ska ta dig också.
Äntligen fick jag veta att mina vänner finns överallt.
Det är en grinig björn som borde spänna loss.
Och en gladlynt hare som är roligare än oss.
Och en fjäderprydd berättare med en jättelik näbb.
Det är också en snäll varg-
-som är för rädd för...lite bjäbb!
Janus, tänk det inte ens. Ska du hjälpa den randige Shakespeare?
Var inte dum. Fly medan du ännu kan. Det är inte din strid, Janus.
Sluta! Jag är less på dig. Du är inte ens verklig.
Där har du fel, kompis. Jag är verklig och du är det inte.
-Du är bara en spegling av mig. -Nej, det är jag inte.
Nu räcker det. Jag har fått nog av att vara rädd. Hör du det?
Jag är inte rädd längre!
Wow! Jag är inte Janus längre. Jag är Jackie Chanus!
De hjälper mig alltid, vilken grej.
Varför slutar du inte jaga mej?
Och jag älskar dem vilket som!
Ska vi inte säga oavgjort?
Jovisst. Dröm på, kompis. Aldrig!
-Släpp mig och det på momangen. -Ska jag släppa dig? Det ska bli.
Så, jag släppte dig!
Jag hittade honom! Jag räddade vår lillkille!
Hej, lillkillen. Är du okej?
Bra gjort, Duke. Tack. Och du, Janus, var också duktig.
-Vi hade inte vunnit utan dig. -Annars hade brandslangen vunnit.
Jag vågade bara för att Oscar och Amur visade mig vad mod är.
Förresten, var är Oscar?
Mic-Mic... Var är pytonormen?
Väldigt långt härifrån. Tack, Oscar. Du räddade mitt liv.
Lägg av. Vad pratar du om?
Utan er alla är jag en värdelös halvmesyr.
Vi är vinnare, allihop! Vi vann i dag för att vi samarbetade.
-Såg ni mig flyga över ormen? -Och du sa "långrandig varmkorv".
Var är storken? Vi har väntat så länge nu.
Ja. Jag är så orolig.
Är det han?
Jösses.
Min son! Min unge!
Mamma.
-Pappa. -Vår son.
Okej. Vad är planen nu, killar?
Jag tror att jag stannar här lite. Jag har äntligen hittat min publik.
De avbryter inte, de tjafsar inte, de tror mig. Vad mer kan jag begära?
Och nu har jag en sann historia.
Jag ska också stanna här och skriva en fantastisk dikt om vårt äventyr.
Jag ska tillbaka till min flock. Jag ska bli alfahanne i valet.
Lycka till då. Oscar och jag ska tillbaka till vår skog.
Ja, dags att åka hem. Okej, plutten, ge farbror Oscar en kram.
-Oscar. -Vår unge pratar.
-Hörde du? Han sa mitt namn. -Mic-Mic.
Se nu till att komma och besöka oss när du blir stor. Okej?
Ni kan alla komma så klart. Vi har en jättefin skog och massa honung.
-Tack. Vi hälsar på nån gång. -Och ni är alltid välkomna hit.
-Lycklig resa nu! -Oscar! Mic-Mic!
Hem, kära hem.
Det var en lång resa.
Ja, då går jag väl då. Det var trevligt att resa med dig, Mic-Mic.
-Hey! Oscar. -Ja? Vad?
Sov hos mig i natt. Så börjar vi bygga ditt nya hus i morgon.
-Är det sant? -Så klart. Vad har man vänner till?
-Är vi vänner? Är du säker? -Det är inget snack om den saken.
Vad är det?
Oscar?
Vad är det?
Oj då!
-Åh nej! Inte nu igen! -Helt otroligt.
Vi får nog be storkarnas budfirma om medlemsrabatt.
Subtitles by sub.Trader subscene.com
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare:Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB